LEKEPLASSEN
Det finnes ett gigantisk øyeblikk i sportens historie
og det skjedde i World Series i 1932.
Historien skal ha det til at mot slutten av niende omgang,
med to ute, full telling, og uavgjort løp på basen,
- løftet Babe Ruth armen og pekte mot midtbaneplassene.
Ingen trodde det de så, for ingen hadde gjort det før,
men Babe pekte slaget sitt ut.
På det neste kastet slo Great Bambino
et gigantisk 122 meters home run.
Og selv om han var en helt fra før,
er det slik han ble en legende.
Tretti år senere ble en gutt ved navn Benjamin Franklin Rodriguez
en legende i nabolaget.
Det var den beste sommeren i mitt liv
da han lærte meg å spille baseball
og ble min beste venn.
Og han fikk meg ut av den største knipa jeg noensinne har vært i.
Trøbbel! Kom igjen, løp!
Greit, ser deg senere.
Jeg flyttet til nabolaget to uker før skolen sluttet.
Det var sommeren Dodger Maury Wills brøt stjålne-baser-rekorden.
Så med noe så utrolig på gang,
burde den sommeren startet med masse bra for meg.
Men det gjorde den ikke.
Jeg var fra en annen stat og hadde ikke en venn i 160 mils omkrets.
En dårlig måte å avslutte 5. klasse på
for jeg hadde ikke tid til å få nye venner før ferien.
Og det var omtrent der alt begynte.
Min egentlige far døde da jeg var en liten gutt.
Moren min giftet seg med Bill omtrent et år før vi flyttet til dalen.
Vi holdt fortsatt på å bli vant til hverandre.
Ja?
Pappa? Jeg mener, Bill...
Husker du at du lovet å lære meg å kaste ball?
Vel, kan du lære meg det?
Ja, så klart.
Ok.
- Ok? - Takk.
Unnskyld.
VINCENT KOLONIAL
En gang fulgte jeg etter dem til lekeplassen etter skolen.
Jeg hadde aldri sett noe lignende.
Det var som deres eget lille baseball-kongerike.
Det var det fineste stedet jeg noen gang hadde sett.
Men de var gode. Skikkelig gode.
Alt jeg hadde var en plasthanske
som bestemor ga meg da jeg fylte 6 år.
Men da jeg endelig våget å prøve å bli kjent med dem
fant jeg ut at de aldri regnet poeng. De valgte aldri lag.
De avsluttet egentlig aldri spillet. De bare holdt på.
Hver dag fortsatte de der de slapp dagen før.
Det var som et endeløst...
...drømmespill.
De var bare åtte, så de hadde ikke et fullt lag.
Selv om jeg ikke kunne spille, kunne jeg være den niende spilleren
og bare stå i ytterbanen et sted og ta opp plass.
Men hadde jeg visst hva som ville skje da jeg kom dit
- Jeg har den! - ville jeg nok aldri dratt.
- Bra tatt imot. - Ja.
Kom igjen, Benny, slå hardt. Kom igjen!
Se opp!
Ok, jeg henter den.
Ikke vær feig. Ikke vær feig.
- Kast ballen tilbake! - Kom igjen!
Skynd deg!
Vi venter!
- Kom igjen, kast den. - Ja, kom igjen.
- Kom igjen, skynd deg! - Kom igjen!
Kom igjen.
- Kom igjen. - Kast den.
Kom igjen.
Herregud!
Livet mitt er over.
Var det ikke for Benny, ville jeg ikke fått en eneste venn den sommeren
for resten av de gutta trodde jeg var håpløs.
Til og med før vi ble venner, var vi knyttet sammen.
Knyttet sammen fra det ene øyeblikket senere på sommeren
da jeg fikk oss i den største knipa vi noen gang hadde opplevd.
God natt, skatt.
Unnskyld, mamma. Det var et uhell.
Scotty, har du fått noen venner ennå?
Nei.
Hvorfor ikke, skatt?
Fordi jeg fortsatt er ny.
Jeg vil ikke at du sitter her inne hele sommeren og fikler med disse greiene
slik du gjorde i fjor sommer og den før der.
Jeg vet at du er smart, og jeg er stolt av deg.
Jeg vil at du er ute i frisk luft og finner noen venner.
Løp rundt, skrap opp knærne, bli skitten.
Klatre i trær, hoppe over gjerder. Havne i trøbbel, for svingende.
Ikke for mye, men litt. Du har min tillatelse.
Hvor mange mødre kjenner du som sier sånt til sønnene sine?
Vel, ingen mødre, tenker jeg.
Skatt, jeg vil at du finner noen venner i sommer. Mange venner.
Ja, jeg vet det.
Men jeg er ikke flink til noe, mamma.
- Jeg er bare en bokorm. - Å, skatt.
Du vil alltid bare være en bokorm med den innstillingen.
...med den vidunderlige, "god til siste dråpe" -smaken...
Vel?
- Han er for opptatt, mamma. - Nei, det er han ikke. Han har litt tid.
Gå ut dit igjen og spør ham.
- Bill. - Ja?
Jeg mener, pappa, kan vi...?
Jeg mener, kan du lære meg å kaste ball, slik du sa?
Ja, så klart.
- Men jeg må bli ferdig med dette. - Ok, takk.
Greit.
- Bill? - Ja?
Kunne du ikke tatt en pause og lært ham nå?
- Mamma, det er greit. - Skatt...
Jeg sa jeg skulle og jeg skal, men jeg er presset her.
Hvor lang tid kan det ta? Kan du ikke avse en halvtime og vise ham nå?
- Mamma, det går helt fint. - Greit.
Ok.
- Jeg henter hansken min. - Takk.
Ser du, jeg sa det jo.
Å, flott.
- Scotty, gå til den enden av hagen. - Ok.
Nøkkelen til spillet er å holde øye med ballen.
Uansett om du er på banen eller slår, hold øye med ballen.
Greit. Ja, jeg tror det.
Dit ballen går, er dit hansken din skal gå.
Ok.
Ok, greit.
Søren, unnskyld.
Det er i orden.
Vær så god.
- Ok. - Ok, jeg er klar.
- Hold øye med ballen, ok? Skjønner du? - Ok.
Om ballen rører seg, flytt hansken. Skjønner du?
- Ja. - Greit, da prøver vi.
Ok, du trenger bare en større hanske. Kast den tilbake til meg denne gangen.
Kast den tilbake.
Ok, Scotty, hold øye med ballen.
Ok. Skjønner.
Ok.
Øyet mitt!
Hva skjedde?
- Hent litt is. - Nei, jeg fikser det.
- Is. - Her.
- De er til middag. - Bare hold det der.
- Hardt og godt. Dytt det inntil. - Jeg tok blikket av ballen.
Ja, men du tok imot, i det minste. Hold det der i en times tid.
Det blir blått, men ikke hovent.
Unnskyld.
Du må passe deg for skruen.
Hei.
Jeg skal spille ball. Vi trenger en ekstra. Vil du bli med?
- Nei takk. - Hvorfor ikke? Liker du ikke baseball?
- Jo, men... - Men hva?
Hansken min, den er ødelagt.
Ser du? Nei, jeg kan ikke.
- Men takk. - Det er greit.
Jeg har en ekstra.
Kom igjen, la oss dra.
Mamma, jeg skal spille ball. Kommer tilbake om en liten stund.
Kom igjen, la oss dra.
- Og jeg er Babe Ruth. - King Kong kommer.
- Virkelig? - Og The Wolf Man.
- Søren også. - Jeg vil se den.
Ok, hør. Er dere klare?
Sjekk dette.
Jeg er den store Bambino.
- Hva? - Hva?
Jeg er den store Bambino.
- Hva? - Hva?
Jeg er den store Bambino.
Hvem er det?
Hva?
Jeg ante ikke hvem de snakket om.
Hva sa han for noe?
- Ble du født på en låve? - Hvilken planet er du fra?
Men jeg kunne aldri la dem vite det.
- Har du aldri hørt om Sultan of Swat? - Titan of Terror?
- The Colossus of Clout? - The Colossus of Clout.
The King of Crash! - Så jeg løy.
Å, ja. Den store Bambino. Selvsagt.
Jeg trodde du sa den store Bambi.
Det pinglete dådyret?
Ja, beklager.
Uansett, Scott, det er Timmy og Tommy Timmons.
Mike "Squints" Palledorous.
Alan McClennan, vi kaller ham "Yeah-Yeah."
Bertram Grover Weeks.
Kenny DeNunez og Hamilton Porter. Vi kaller ham Ham.
- Gutter, dette er Scott Smalls. - Hei.
Han skal spille med oss, for da blir vi ni.
Så nå har vi et helt lag.
Vi sløser tid. La oss dra til banen.
- Benny, klokka er ni om morgenen. - Klokka er ni.
Hvorfor tok du med ham, Benny?
Fordi da blir vi ni stykker.
Med søstera mi også, men jeg tok ikke henne med.
Med ni stykker har vi et helt lag, Yeah-Yeah.
Nei.
Med Elswenger hadde vi et helt lag. Elswenger kunne ta imot.
Og kaste.
Kom igjen, han er ikke en spiller. Du så hvordan han kastet.
Ja.
Du fyller allerede de tomme posisjonene, siden Elswenger flyttet til Arizona.
Nå får jeg rotere åtte posisjoner i stedet for syv.
- Jeg trenger øving. - Du er den beste på laget.
Du trenger ikke øving.
- Nei, det gjør du ikke. - Du er den beste.
Kom igjen, Benny. Fyren er en pingle.
Ja, Oscar Mayer, til og med. En tretticentimeters!
Dodger-pingle! En pølse!
Hva ler du av, Yeah-Yeah? Du løper som en and.
- Ok, men jeg er... - En del av spillet, ikke sant?
Ja.
- Så hvorfor får ikke han være det? - Fordi han er en nerd.
- Han kan ikke ta imot. - Til basene, tullinger.
Smalls, du tar venstre senter, ok?
Ok.
Hvor er det, egentlig?
Det er der borte.
Her?
Det er venstre. Jeg sa venstre senter.
Akkurat.
Her?
Kom igjen. Han kommer aldri til å ta imot ballen, uansett. La oss spille.
For en dust.
Yeah-Yeah, ta to.
Kom igjen. Kast den inn, Bertram.
- Flott. - Jøss.
Bra jobba.
- Smalls, kast til andre base. - Ok.
- Kom igjen, han klarer det aldri. - Han tar ikke imot den.
Jeg sa det, Benny. Vi sa det.
Kom igjen, Benny. Hvorfor gjorde du det?
En dust, Benny. Gutten er en dust.
Kom igjen, kast den inn.
Hva i helvete gjør han?
Jeg tror det ikke.
Vær så god. Unnskyld.
Du kan kaste den, vet du.
Nei.
Jeg kan ikke.
Jeg vet ikke hvordan.
Takk for at du tok meg med, men jeg tror jeg bør gå.
Hei, du tenker for mye.
- Du får sikkert bare toppkarakterer? - Nei, jeg fikk en B en gang.
Egentlig var det en A minus, men det skulle vært en B.
Dette er baseball. Du må slutte å tenke.
Du må bare ha det gøy.
Om du hadde hatt det gøy, ville du ha tatt imot ballen.
Har du levert aviser noen gang?
Jeg hjalp en fyr en gang.
Ok, kast den som du ville kastet en avis.
Når armen din kommer hit, bare slipp.
Bare slipp den. Det er så enkelt.
Hvordan tar jeg imot den?
Bare stå der og stikk hansken i været.
Jeg tar meg av det.
Det er på tide. Klærne mine er nesten av moten.
- Det er de allerede, Squints. - Hold kjeft.
Jeg sa det, Benny.
Smalls, kast den til andre base.
Ok.
Ikke igjen.
Vi kaster bort tid.
Vær så snill, ta imot den.
Ja!
Kjempebra.
- Han er grei nok. - Jeg sa det til dere.
Ok, la oss spille litt ball.
- Ja, la oss spille litt ball. - Stilig.
Jeg visste det hele tiden.
Ja!
Følg med. Jeg skal vise deg mer i morgen, ok?
- Ok. - Du klarte deg bra.
- Ha det bra. - Vi sees klokka åtte i morgen.
- Klokka åtte? - Ja. Vi sees.
Ha det bra. Sees i morgen.
Benny, vent. Hansken din.
Behold den.
Takk!
Ja. Smalls.
Ta på deg T-skjorte og jeans i morgen, ok?
Ja.
Har dere peis?
Ja, hvordan det?
- Kast den lua inn i den. - Ja, det er den eneste jeg har.
Ikke nå lenger. Bruk den gamle min.
Åtte i morgen tidlig.
Takk, Benny. Flott, klokka åtte.
Mamma, gjett hva?
"Baseball-greier å huske"
1. Den store Bambino?
Hamilton "The Babe" Porter.
"Long Ball" Porter.
Kom igjen, DeNunez.
- Ja, ok. Jeg ser den. - Ja, gi ham en hockeykølle.
Kaller du det kasting?
Dette er baseball, ikke tennis.
- Gi ham en tennisracket. - Gi meg noe å slå.
Greit, Ham, dette er min "heater". Jeg vedder du bommer.
- Du vil angre. - Gi ham et større balltre.
Vil du ha en suser? Jeg skal gi deg en.
Kast en basketball til ham. Kanskje han treffer da.
Å, søren.
Sånn gjør du det, Smalls.
Ham, din idiot, nå kan vi ikke spille mer.
- Flott, din idiot. - Ok.
- Det var en suser. - Dumme idiot.
Lavt og utenfor. Akkurat slik jeg liker den.
Jeg skal slå deg.
- Vent litt, jeg henter den. - 1932, slag fra Babe.
Slag av Babe.
Nei!
Smalls, vent!
- Kom deg ned! - Ned fra gjerdet!
Gutter, jeg henter den.
Smalls!
- Stopp! - Hva gjør dere?
- Gutter, hva er..? - Smalls!
Nei, gutter, jeg henter ballen.
Slipp! Slipp meg, nå!
- Du kommer til å bli drept. - Drept, mann.
- For svarte, du kunne ha blitt drept. - Ja, virkelig. Hva driver du med?
Dere gikk, så jeg tenkte...
Om du tenkte, hadde du ikke tenkt det.
Du kan ikke gå bak dit, Smalls.
- Så hvordan får vi ballen? - Det gjør vi ikke.
- Den er historie.
- Kyss den farvel.
- Kyss den... - Hold munn, Tommy.
Den er borte, mann. Borte.
Spillet er over, mann.
- Vi skaffer en ny ball i morgen. - Ja.
Vi ser den aldri igjen.
Hvorfor ikke?
- Beistet. - Hva er det?
Smalls, hør på meg.
Gå veldig sakte til det gjerdet og vær stille.
- Men jeg tror... - Nei, bare gå og kikk gjennom hullet.
- Men jeg så noe. - Det er greit. Bare gå.
- Hva er bak det? - Bare gå.
- Gå, Smalls. - Kom igjen, Smalls.
Gå.
Sakte.
Vær stille.
Noe tok ballen.
Hva var det der?
Camping!
Hei, beklager at jeg er sen.
Mamma tvang meg til å ta på jakke og så måtte jeg vaske opp.
Stakkars lille mamma tvang deg til å ta den store, fæle oppvasken?
Vil du ha en "litt mer"?
Litt mer av hva?
Nei, vil du ha en "litt mer"?
Jeg har ikke spist noe enda,
så hvordan kan jeg spise mer av ingenting?
Du tar livet av meg, Smalls.
Dette er "litt mer" -greier.
- Følg med. - Bertram!
Først tar du kjeksen.
Du setter sjokoladen på kjeksen.
Så griller du en marsmellow.
Når den tar fyr...
...setter du den på sjokoladen.
Du setter fyr på huset, Ham.
- Så dekker du den med den andre enden. - Lag en til meg.
Ja, meg også.
Så fråtser du.
- Jeg liker ikke sjokolade. - Grisete, men godt. Prøv litt.
Ok. Stille, gutter.
Stille. Prøver du å vekke det?
Det la seg nettopp til å sove.
Hva la seg nettopp til å sove?
Beistet.
Å, ja.
Stille, nå.
Legenden om Beistet går langt tilbake i tid.
Før noen av oss kunne plukke opp en baseball.
Tilbake til et sted kalt Mertle's Acres.
Det startet for omtrent 20 år siden
da tyver drev og stjal skrot fra Mertle's Acres skraphandel.
Så Hr. Mertle, fyren som eide stedet
skaffet seg en valp fra kennelen.
Han matet den med digre kjøttstykker og slapp den løs i skraphandelen.
Og valpen var takknemlig.
Så i løpet av noen uker, vokste valpen til å bli Beistet.
Og han ble stor og han ble slem.
Så han kunne beskytte skraphaugen med bare én ting i tankene:
Å drepe alle som brøt seg inn.
Og det gjorde han. Og han likte det veldig godt!
Beistet var den mest perfekte skraphunden noensinne.
En ekte drapsmaskin.
Men etter en stund fikk politiet telefoner fra folk som meldte fra
om alle de savnede tyvene.
De som Beistet hadde drept.
Det var til sammen 120... 173 karer.
Det er sant.
Men de fant aldri et eneste lik.
Ikke ett. Noen sier at alle unnslapp.
Men vi vet hva som egentlig skjedde.
Beistet åt dem. Han åt dem, med knokler og alt.
Beistet var for flink som vakthund så politiet sa at han måtte pensjoneres.
Min bestefar, Squidman Palledorous, var politisjef på den tiden.
Og han beordret Hr. Mertle å gjøre hagen sin om til en festning
og lenke fast Beistet. Og sette ham under huset
så han aldri kunne slippe ut og spise barn og sånt.
Og der har han vært i 20 år.
Og der blir han resten av livet.
For da Hr. Mertle spurte hvor lenge Beistet måtte være lenket som en slave
sa de:
For alltid.
Så Beistet sitter der under det skuret
og drømmer om dagen han kan slite kjettingen og komme løs.
Drømmer om dagen han kan jage og drepe igjen.
Skjønner du? Derfor kan du ikke gå dit.
Ingen har, og ingen vil noensinne gjøre det.
En gutt gjorde det, men ingen så ham igjen noen gang.
- Det er ikke sant. - Jo, det er det.
Han ble spist.
Nei, ikke noe av det er sant. Dere finner på det for å skremme meg.
Å, ja?
Stikk hodet ut av vinduet og se ned.
Den kvelden lærte jeg at over 150 baseballer
hadde gått over det gjerdet, og ingen av dem ble sett igjen.
Ikke engang da en modig gutt kikket over.
For når ballene gikk over, forsvant de. Jeg visste at det var sant.
For da jeg tittet ned, så jeg ikke en eneste en.
- Han er der nede. - Det kan du vedde på.
Hva som enn går over det gjerdet...
...blir der.
Blir eiendommen til Beistet.
For alltid.
- Kom igjen, gi den til meg. - Jeg vil bære den.
- Kom igjen, jeg betalte for den. - Jeg vil bære den.
- Gi den til meg. - Jøsses.
- Hva er i veien? - Jøss...
Wendy Peffercorn.
- Kom igjen, la oss gå. Vi må... - Nei.
Vi må komme oss til banen. Kom igjen.
Kom igjen.
- Jeg svetter som en gris. - La oss sette i gang, kom igjen.
Hvor har dere vært? Vi har ventet her i evigheter.
- Squints glodde på ei jente. - Hold kjeft, det gjorde jeg ikke.
Jo, det gjorde du.
Tunga di hang ut av hodet ditt og du besvimte nesten.
"Å, Wendy Peffercorn, min elskede, kjæreste pike."
Jeg sa hold kjeft! Jeg har mye å tenke på.
Denne brusen virker ikke.
Jeg er varm som et ostesmørbrød! Det er så varmt her!
Det er 65 grader der ute. Man kan ikke spille baseball.
- Du må avslutte for dagen. - Du må høre på ham, Benny.
Så stem, da. Den som vil være...
...en udugelig pusegutt...
...som går med sin mammas BH...
...rekk opp hånden.
- Ja. - Jeg takler det.
Greit.
Vær sånn.
Så hva skal vi gjøre?
Sjekke bassengdamer!
Benny ville spilt hele dagen og natten. Regn, sol, storm, uansett.
Baseball var det eneste han brydde seg om.
Men av det vi gjorde utenom baseball,
var det å gå til bassenget det han tolererte best.
Selv om ingen av oss hadde sett Playboy, noe vi hele tiden løy om,
Hei.
tenkte vi at bassenget var nest best.
Jeg husker deg.
Å, sexy.
Hei, jenter.
Kanonkule!
Det var egentlig ikke bassengdamene, slik vi sa.
For om noen av dem hadde pratet med oss, ville vi tisset på oss.
Vi dro alle sammen fordi, vel...
fordi Wendy Peffercorn
var badevakten.
Fy søren.
Ja, for ondskapsfullt.
Hun vet ikke hva hun gjør.
- Hun vet ikke hva hun gjør. - Jo, det gjør hun.
Hun vet nøyaktig hva hun gjør.
Jeg har svømt her hver eneste sommer i mitt voksne liv.
Og hver sommer er hun der.
Smører krem-
-olje, olje, krem...
- Og en dag ble det for mye... - Smiler.
...for Michael "Squints" Palledorous.
Jeg orker ikke dette mer. Flytt dere!
Og han gjorde det mest desperate
som noen av oss noen gang hadde sett.
- Hva er galt med ham? - Hva gjør han?
Etter tre somre med dette, tror jeg han klikka.
Jeg vet ikke, men der er det dypt, og han kan ikke svømme.
- Squints! - Noen må hjelpe ham!
- Kom igjen!
Gå bakover.
Ok, jeg har ham.
- Kom opp, Wendy. - Klarer han seg?
Gå bakover, alle sammen. Bør jeg snu ham?
Ikke tenk på det.
Kom igjen, Squints.
Kom igjen.
Kom igjen, Squints.
- Kom igjen. - Våkne opp.
Kom igjen, Squints. Du klarer det. Overlev, kompis.
- Kom igjen, mann. - Ja, han ser ganske dårlig ut.
Squints. Kom igjen, mann.
Å, Gud, han ser ut som en død fisk.
- Hva? - Hva?
- Perverse lille gris! - Å, søren, han er i skikkelig trøbbel.
Og bli ute!
VALLEY VISTA PARK OFFENTLIG BAD
Her er brillene dine. Planla du det?
Selvsagt gjorde jeg det. Har planlagt det i årevis.
Gutter, han planla det. Han visste hva han gjorde.
Michael "Squints" Palledorous ble litt rakere i ryggen den dagen.
Og vi måtte bare ta av oss hatten.
Det var flaks at hun ikke rundjulte ham.
Vi ville ikke klandret henne. Han gjorde noe sleipt, råttent og lavmåls.
Og kult. Ingen av oss ville noensinne,
aldri, våget å prøve oss på badevakten. Men det gjorde han.
Han hadde kysset en kvinne. Og han kysset henne lenge og vel.
Vi ble utvist fra bassenget for alltid den dagen
men hver gang vi gikk forbi
tittet badevakten ned fra tårnet sitt, rett på Squints, og smilte.
- Hent hansken din. - Hva foregår?
- Nattkamp. Kom igjen. - Mamma, jeg går ut.
Det var bare én nattkamp i året.
Fjerde juli lyste hele himmelen opp av fyrverkeri
som ga oss nok lys til en kamp.
Vi spilte best da, fordi jeg tror vi alle følte seg som proffspillere
under lysene fra et stort stadion.
Benny følte seg sånn hele tiden.
Vi visste at han ville gå videre til større og bedre kamper
for hver gang vi stoppet for å se på himmelen som alle andre,
ropte han oss tilbake.
Du skjønner, for oss var baseball bare et spill.
Men for Benjamin Franklin Rodriguez var baseball selve livet.
Ok, Ben!
- Ja, kom igjen, Benny. - DeNunez, kast en til meg.
Jøss.
Kom igjen, gutter. Skynd dere!
Kast den hit! Skynd deg!
Kast den, din gjøk!
- Trøbbel! - Ja!
Kast den inn!
Ta ham!
Kom igjen!
Å, svarte.
Å nei.
Det er lett når du spiller med tapere og en tjukkas, Rodriguez.
- Hold kjeft, Phillips. - Hva sa du, møkkatryne?
Dere burde ikke få røre en baseball. Bortsett fra Rodriguez...
- ...er dere en fornærmelse mot spillet. - Kom igjen, vi tar dere...
...her og nå. Kom igjen! Ikke sant, gutter? Ja, akkurat nå.
Vi spiller på en ekte bane, Porter.
Dere kan ikke slikke møkka fra skoene våre.
- Pass deg, dust. - Hold kjeft, idiot.
- Tulling! - Skorpespiser!
- Rumpesniffer! - Verkslikker!
Prompesnuser!
Du spiser hundemøkk til frokost, snåling!
Du blander frokostblandingen din med din mammas tåsyltetøy.
Du dykker etter epler i toalettet. Og du liker det.
Du spiller ball som en jente.
- Hva sa du? - Du hørte meg.
I morgen.
Klokka tolv.
På banen vår.
Vær der, bøffelrumpeånde.
Regn med det, pissdrikkende møkkatryne.
- Ja! - La oss dra!
Kjempebra, Ham!
Vi skal banke dem i morgen.
- Bra jobba. - Duster.
Spill ball!
Skynd deg. Det blir en kort kamp, og jeg må hjem til lunsj.
Det var én.
Vet du, om hunden min var like stygg som deg,
ville jeg barbert rumpa hans og bedt ham gå baklengs.
Den raske ballen.
Her kommer den. Jeg utfordrer deg.
Tredje strike, du er ute.
Hei, er det søstera di til venstre på banen, naken?
- Hun er naken, vet du. - Hold kjeft, Porter!
Hei, jeg prøver bare å ha en vennlig samtale.
Kom igjen. Tror du hun ville gått ut med meg?
Vis meg hva du er god for. La oss se hva du har.
Hei. slå, slå. - Slå ham ut.
Slo deg.
Vi gikk alle som på luft den kvelden.
Vi slo dem grundig.
Faktisk mørbanket vi de gutta. Så vi gikk alle ut for å feire.
Og vi gjorde det dummeste noen av oss noensinne hadde gjort.
- Hei, gutter, jeg spanderer i kveld. - Ja!
- Takk, Benny. - Ni billetter, takk. Tusen takk.
Takk, Benny.
Hei, takk, Benny.
- Hei, hva med meg? - Å, søren, jeg glemte det nesten.
- Hva? - Hva?
Skrå! Jeg sparte det til en bra anledning!
- Hva er det? - Big Chief. Det beste.
Jøss, Smalls. Jeg antar du ikke vet hvem Babe er heller.
- Skråtobakk. Tyggetobakk. - Tobakk, mann.
Hva gjør man med det?
Du tar livet av meg, Smalls.
- Tygger det, selvsagt. - Gjør man?
- Ja. - Ja, mann. Alle proffene gjør det.
- Ja, det gir deg masse energi. - La oss dyppe.
- Vær så god, gutter.
Kom igjen, jeg vil ha litt.
- Rund smak. - Den beste.
- La oss kjøre! - Ja!
Squints, dette er det beste!
Kjempekult!
Ja!
Det var bedre.
Jeg er tilbake om en time. Jeg kjører pappa til flyplassen.
Ok.
- Har du det bra? Du er blek. - Det går bra, mamma.
- Er du sikker? - Jeg har det bra. Helt sant.
Greit.
Hør, Scott.
Mens jeg er borte, er du mannen i huset. Forstår du?
Ok.
- Hvor skal du? - Chicago.
På forretninger i en uke.
Skal vi kaste ball igjen når jeg er tilbake?
- Ja, vi kan vel det. - Ok, pass på ting for meg.
- Ok. - Greit?
- Det skal jeg. - Ok.
- Vær en god gutt. - Jeg skal være det.
Ok.
Vincent APOTEK BRUS - KOSMETIKK
Noen dager etter at vi var ferdige med å leke storkarer...
avsverget vi de sterke sakene for alltid og holdt oss til Bazooka.
Men da vi skulle spille baseball igjen,
var dagen da jeg fikk oss i den største knipa noensinne.
Og alt begynte med et varsel.
Å, svarte.
Jeg tror det ikke.
- Stilig. - Nei, det er det ikke.
To, kanskje tre, karer har noensinne slått i stykker en ball.
- Det må være et varsel. - Det betyr bare at vi ikke kan spille.
Klokka er bare 12 og jeg ødela Nettopp hele dagen for oss.
Nei, det er det mest utrolige jeg noen gang har sett.
- Ja. - Har noen penger?
Nei.
- Da er det ikke ok. Vi kan ikke spille. - Jo, det kan vi.
Hva, har du 98 cent til overs liggende hjemme?
- Nei, men jeg har en ball. - Gå og hent den!
Jeg har den, gutter! Jeg har den! Jeg har ballen. Den er her, gutter!
Jeg har ballen. Jeg hentet den. Her, Benny. Jeg hentet den.
Stilig. Din ball, din tur. Vær så god.
- Ok. - Ok. Kom igjen.
- Greit, kom igjen. Kenny, hit. - Hei, DeNunez. Kom igjen.
Slagmann klar!
Smekken din er åpen.
Det var en.
En, to, tre.
Tre strikes, tre kast.
Kom igjen, Smalls.
Å, jøss.
- Kjempebra! - Ja!
Bra jobba, kompis. Jeg lærte ham alt han kan.
Bra slag. Den gikk rett over.
Hei, Smalls. Tredje base er den veien.
- Gå til tredje. - Å nei.
Ja, bra slag, Smalls.
- Å nei. - Hvem har det store balltreet nå?
Du glemte å snu. Du går til tredje base.
Smalls.
Hva i helvete gjør han?
Kanskje sjokket ved første home run var for mye for ham.
Ja.
Smalls?
- Vi må få tilbake den ballen. - Å, ja, sikkert. Den var god.
Ja, den var bra.
Glem det, mann. Vi skaffer bare en annen ball.
- Nei, dere skjønner ikke! - Jo, det gjør vi.
Du har dårlig samvittighet fordi vi ikke kan spille.
Nei, dere skjønner ikke! Det var ikke min ball!
Hva mener du med at det ikke var din ball?
Det var min stefars. Jeg stjal den fra troférommet hans.
Det var en presang eller noe. Noen ga den til ham.
Men vi må få den tilbake. Han vil drepe meg!
Hør på meg, Smalls. Dette handler om liv og død.
Hvor fikk faren din tak i den ballen?
Hva? Jeg vet ikke, en eller annen dame ga den til ham. Hvorfor?
- Hva? - En eller annen dame?
Ja, hun signerte den til og med. En dame som het...
...Ruth. Baby Ruth.
Babe Ruth!
- Beistet tok den. - Du er død som en sild, Smalls.
- Sier du at...
...du dro hjem og stjal en ball signert av Babe Ruth, -
-og du faktisk spilte med den?
- Og faktisk spilte med den? - Ja, men jeg skulle ta den tilbake...
Men den var signert av Babe Ruth!
Ja, dere sier det hele tiden! Hvem er hun?
Hva?
- Hva? - The Sultan of Swat.
- The King of Crash. - The Colossus of Clout.
- Babe Ruth!
Den store Bambino!
Herregud, mener dere at det er samme fyr?
Ja.
Babe Ruth er den beste baseballspilleren som noensinne har levd.
Folk sier han var mindre enn en gud, men mer enn en mann. Som Herkules.
Ballen du dundret over til Beistet er verd...
...mer enn hele livet ditt.
- Jeg føler meg ikke bra. - Vift på ham.
Gi ham luft. Kom igjen.
Vi må få tilbake den ballen.
Når kommer faren din tilbake?
Han er på forretningsreise. Utenbys. Men han kan komme tilbake når som helst.
Greit, finn ut når.
Gutter, spre dere og let etter flasker og pant dem. Vi trenger 98 cent.
- Vi må kjøpe en ball. - Ja!
Kom igjen.
Greit, kom igjen.
Åpne den opp. Skynd deg.
Gi meg ballen.
- Gi meg noe å skrive med. - Her, jeg har en blyant.
- Ikke en blyant. - Unnskyld.
Jeg har en penn.
- Babe. "Babe Ruthe"?! - Det står "Babe Ruth."
- Jeg vet ikke, Benny. - Ja, det ser dårlig ut.
Det er ikke viktig. Moren hans vil ikke vite forskjell.
- Dette er for å kjøpe tid, tullinger. - Ok, kom igjen.
- Scotty? - Her inne, mamma.
Å, hei, skatt. Hva gjør du her inne?
Bare ser på Bills... Jeg mener... fars baseball.
Du vet han ikke liker at du rører tingene hans.
Ja, jeg vet. Unnskyld, mamma.
Har han noen gang fortalt deg om den ballen?
Nei, ikke egentlig. Jeg tror ikke det. Nei, ikke i det hele tatt.
- Jeg vet ingenting om den. - Babe Ruth signerte den ballen.
Han var den beste baseballspilleren som noen gang har levd.
- Virkelig? - Ja.
Pappas far ga den til ham.
Kanskje han gir den til deg en dag.
Tøft.
Det var salt i et åpent sår.
Til og med moren min, en voksen dame, visste hvem Babe Ruth var.
Jeg var dødsens.
Vi trodde ballen Benny slo i stykker
betydde at noe fantastisk ville skje.
Nå betydde det at livet mitt var over.
Hei, jeg har det!
Hvorfor går vi ikke over og banker på døren
- og ber Hr. Mertle om å hente den? - Er du sinnssyk?
Hr. Mertle er den slemmeste gamle mannen noensinne.
Det var han som fikk Beistet til å ete den gutten.
Det er ikke et alternativ. Glem det.
Å, ok. Beklager, jeg glemmer det.
- La oss bare se ut av vinduet. - God idé.
- Han utfordrer oss! - Vi er på hans område nå.
Er det noen som har noen lyse ideer?
Etter at vi alle hadde tenkt nøye over det,
ante vi ikke hva vi skulle gjøre.
Så ting startet på primitivt vis.
Gå.
- Lengre. - Lengre. Ok.
- Bare litt lengre. - Lengre.
Lengre.
Gå litt til høyre. Flytt bakdelen til høyre.
- Litt lengre. - Lengre.
Gutter, jeg ser den. Snu den.
Nesten.
Du har den. Dra den tilbake.
- Jeg har den. - Har den, gutter.
Dra den.
- Herregud! - Dra den tilbake!
Jeg tror vi har seriøst undervurdert Beistet.
Vi har åpenbart med en overlegen intelligens å gjøre.
- Strøm. - Ok, gutter. Nesten klare.
- Vi kobler til strøm nå. - Strøm tilkoblet.
- Ok, vi er klare. - Start hentesuget.
Start hentesuget.
Forbered på å starte hentesug nummer en.
- Vær klare, gutter. - Start hentesug nummer en.
Start hentesug nummer en, nå.
- Fyr opp nummer to. - Start nummer to.
Fyrer opp to, nå.
- Fyr opp nummer tre. - Nummer tre, nå.
- Du har den. Hal den opp. - Kjempebra!
Dra den opp.
- Hva foregår, Squints? - Røret er klemt sammen.
- Skru den av, mann. - Jeg kan ikke. De kortslutter!
Hva i helvete er den lyden?
Støvsugerne er tette. Jeg vet ikke hva dere gjør, men jeg kommer meg vekk.
Å nei!
Det kommer til å sprenge!
Vi har gått frem på helt feil måte.
Jeg klandrer meg selv.
Vi trenger total overraskelse. Et luftangrep.
Beistet vil aldri forvente det.
- Det er klart. - Løft meg opp.
Slipp meg sakte ned.
- Litt saktere. - Gå sakte.
- Slipp meg ned. Jeg er nesten der. - Han er nesten der.
- Senk meg ned. Jeg er rett over den. - Slipp ham ned. Han er rett over den.
Ok, jeg har den. Få meg vekk herfra.
Dra ham opp.
Dra ham opp nå!
Det var min siste sjanse.
Så vi sluttet å tulle og satte i gang for alvor.
Jeg samlet hver eneste del av Erector-settet jeg hadde
og til slutt ble det...
vitenskap mot natur.
Bli med meg på oppstarten, Squints.
Forbered oppstart.
Starter opp.
Oppstart.
Ok, du er på bakken.
Kjører forover.
- Du gikk for langt, gå tilbake. - Revers.
Revers.
Stopp.
Slipp katapult.
- Katapulten er sluppet. - Åpne katapult.
Vi får tak i den. Jeg vet det. Vi får tak i den.
Åpner.
Forover.
Steng katapult.
- Katapulten er stengt. - Vi tar den. Kom igjen.
Skyt!
Jeg har den!
Livet mitt var over. Akkurat da Bill begynte å like meg
-og ba meg være mannen i huset
måtte jeg slå en uvurderlig del av historien inn i grepet til et monster.
Flott.
Den natten drømte jeg
Om en gigantisk baseball signert av Babe Ruth
som falt og slo meg i bakken som en kjempenagle.
Jeg visste ikke hva det var, men Benny drømte også den natten.
Og hans drøm var mye nyttigere.
Hvem er det?
Ikke tiss i buksa. Jeg er her for å hjelpe.
- Men du er... - Død? Legender dør aldri, gutt.
Men du er virkelig han.
Du er Babe.
The Sultan of Swat.
- The King of Crash. - Og hundre andre teite navn.
Glem alt det. Vi har ikke mye tid.
- Du er i en slags knipe, ikke sant? - Ja.
En baseball med min autograf gikk over et gjerde...
- ...og du får ikke hentet den. Stemmer? - Ja.
Så bare hopp over dit og hent den.
Vent!
- Jeg kan ikke. - Kan ikke hva?
- Jeg kan ikke gå inn i den hagen. - Hvorfor ikke?
Det er et beist der.
Hva slags?
En gigantisk gorilla-hund-ting som allerede har spist en gutt.
Er det sant? Sitt ned, gutt.
Sitt ned.
La meg fortelle deg noe, gutt.
Alle får én sjanse til å gjøre noe stort.
De fleste tar aldri sjansen, fordi de er redde,
eller fordi de ikke ser den komme.
Dette er din store sjanse.
Og du burde ikke la den fare forbi.
Husker du da du slo i stykker ballen forleden dag?
Noen forteller deg noe, gutt. Og var jeg deg, ville jeg lyttet.
Ja, men hva?
Du er den med gummibeina. Finn ut av det.
"Henry Aaron." Jeg vet ikke hvorfor, men kan jeg få denne, gutt?
- Ja, så klart. - Takk.
Vent.
Sier du at jeg bør hoppe over gjerdet og utfordre Beistet?
Tenk på det, gutt. Ser deg senere.
Husk, gutt, det finnes helter, og det finnes legender.
Helter blir husket, men legender dør aldri.
Følg hjertet ditt, gutt. Og du vil aldri trå feil.
Jeg hadde en drøm. Vi drar til banen.
Vent, jeg henter tingene mine.
Bare én gutt hadde noen gang prøvd det Benny skulle til å prøve.
Og han ble spist.
Så vi var urolige. Veldig urolige.
Til og med da Benny tok frem det hemmelige våpenet.
Sko som garanterte at gutter løp fortere og hoppet høyere:
PF Flyers.
Vi kan ikke la ham gjøre dette, mann.
Benny, vent.
Det er greit.
Det var min feil.
Du er ikke nødt til å gjøre dette.
Ja, kom igjen. Du er ikke nødt til å gjøre det. Glem det.
Det er som å begå selvmord. Ikke gjør det.
- Ja, ikke gjør det, Benny. - Ja, ikke gjør det.
- Det er selvmord. - Jo, jeg må det, Smalls.
Jeg er nødt til å gjøre dette.
Helter blir husket, men legender dør aldri.
Følg hjertet ditt, gutt. Og du vil aldri trå feil.
Takk! Du fikk tak i den!
Ja, kjempebra, Benny!
Å, faen!
Kom igjen, hva venter vi på? Vi tar ham!
Ja!
En varulv kan kun bli drept med en sølvkule eller sølvkniv
eller en stav med sølvhåndtak.
Du er sinnssyk.
- Ulven bet deg, ikke sant? - Jo, det gjorde den.
Gå nå. Og måtte himmelen hjelpe deg.
Grunnleggernes dag Piknik i parken
Se opp!
Hei, faen!
Sett den ned. Forsiktig.
Mamma, se. En hund.
En stor hund.
Se opp! Lekeplassen!
Lekeplassen! Kom igjen!
Denne veien! Lekeplassen! Snarvei, gutter. Kom igjen!
Hvor er han?
- Ser noen ham? - Jeg ser ham ikke.
Der er han!
Å nei.
Se opp!
Å, søren.
Kom igjen, gutter. Hjelp meg. Vær så snill.
Benny, hjelp meg, vær så snill. Han er skadet.
Kom igjen. Jeg kan ikke løfte den.
Kom igjen.
Jøss.
- Jøss. - Nå kan vi spille for alltid.
- Hallo? - Dette er ille.
Dette er veldig ille.
Vi brakte hunden din hjem igjen.
Herkules?
- Hvordan kom han seg ut? - Jeg sier det, gutter.
Vi skulle bare ha sluppet den løs.
Vel, vi...
Det som skjedde, var at vi slo en ball inn i hagen din. Vi prøvde å hente den.
Så det er dere som har bråkt sånn.
Ja, sir.
Fikk dere tak i den?
Ja.
Første gang noen har lurt gamle Herkules.
Hvorfor banket dere ikke på? Jeg ville hentet den.
Herregud! Du er ikke sann!
- Vi fikk ballen tilbake! - Vi ble nesten drept!
Fikk vi ikke ballen tilbake?
Vi fikk ballen tilbake.
Takk for at dere brakte ham hjem igjen.
Kom inn.
Vi kan snakke om denne baseballen.
Kom igjen.
Du er i trøbbel, er du ikke, gutt?
Ja, vel... Det var min stefars ball.
Jeg tok den uten å spørre. Det var signert av Babe Ruth.
- Signerte George denne? - George Herman Ruth, ja.
Jeg tar det tilbake. Du er ikke i trøbbel. Du er dødsens.
Vent litt.
Vær så god.
Jeg bytter med deg.
Det er snilt, men den ballen er virkelig signert av Babe Ruth.
Det er denne også...
i tillegg til resten Yankees fra 1927.
Jøss, Morderrekka. Lou Gehrig!
Babe Ruth!
Men hvorfor vil du bytte? Den der er tygget i stykker.
Jeg har mange bra saker. Se på de tingene.
Dessuten trenger du den mer enn jeg.
- Kjente du Babe Ruth? - George? Ja visst. Og han kjente meg.
Han var nesten like god til å slå som meg.
Jeg ville slått rekorden hans også, men...
- Du ble blind. - Jepp.
Jeg pleide å være så tett innpå plata at slagsonen nesten forsvant.
Kastere hater det.
Det var slik jeg spilte: 100 prosent, hele tiden.
Baseball var livet. Og jeg var dyktig.
Ordentlig dyktig.
Og så en dag, en høy, rask en og "pang"!
Lyset sloknet.
Jeg tror ikke vi kan ta denne ballen.
Hør her. Dere kommer hit en gang i uka og prater baseball med meg,
så kaller vi det et rettferdig bytte.
Avtale!
Selv om Bill elsket ballen med Morderrekka,
var han fortsatt sint for at jeg stjal
hans Babe Ruth-signerte ball og ødela den.
Så jeg syntes ikke det var så ille å få husarrest i en uke.
Du vet, i stedet for resten av livet.
Jøss.
Ting ordnet seg mellom meg og ham.
Fra den dagen hadde jeg ingen problemer med å kalle ham pappa
hele tiden.
Vi bodde alle i nabolaget i et par år til.
Gjennom mesteparten av ungdomsskolen.
Og hver sommer var flott.
Men ingen av dem kom i nærheten av den første.
Da en av gutta flyttet,
byttet vi ham aldri ut med noen andre.
Vi fortsatte bare spillet som om han fortsatt var der.
Jøss. Begynner å gjøre vondt i hånda mi.
Ikke bom på den!
Det var sært at Benny hadde sagt Babe Ruth var som Herkules av baseball
og at Beistets navn viste seg å være Herkules.
Ingen av oss fant noen gang ut hva det betød,
men vi var alle forbauset av det.
Jeg holdt kontakten med de gutta og fant ut
at Yeah-Yeahs foreldre sendte ham på militærskole.
Etter hæren ble han en av utviklerne bak strikkhopping.
Selvsagt vet vi alle hvorfor.
Bertram, vel...
Bertram ble oppslukt av 60-tallet og ingen så ham igjen.
Timmy og Tommy ble arkitekt og entreprenør.
De startet smått, designet lekeplassutstyr og trehytter.
Men de ble multimillionærer da de oppfant mini-kjøpesentre.
Squints vokste opp og giftet seg med Wendy Peffercorn.
De har ni barn.
De kjøpte Vincents apotek og eier det den dag i dag.
Hamilton Porter ble en profesjonell bryter.
Du kjenner ham som "den store Hambino".
DeNunez spilte amatørbaseball, men kom aldri til proffnivået.
Han har sitt eget firma og trener et juniorligalag som sønnene spiller på
-kalt "The Heaters".
Herkules levde til han ble 199. Hundeår.
Jeg var den siste som flyttet,
men da jeg gjorde det, var lekeplassen fortsatt der.
Etter at Benny løp fra Beistet, spredte ryktet seg over hele byen.
Fra den dagen var han kjent som Benny "The Jet" Rodriguez.
Og kallenavnet fulgte ham resten av livet.
Nå som innbytter for Los Angeles Dodgers:
Benny "The Jet" Rodriguez.
Det er sesongens største viktigste øyeblikk.
De sier "The Jet" har sakket akterut, men jeg blir ikke overrasket
-om vi ser litt fyrverkeri her.
"The Jet" har et kjempeforsprang og...
Og der går han! Han stjeler hjemmebasen, de ser ham ikke! Jeg tror det ikke!
Han stjeler hjemmebasen og de ser ham ikke! Kastet!
Der er kastet, det går i bakken, han er trygg! Trygg!
Jeg tok ham!
Trygg!
Jeg tror det ikke! "The Jet" stjal hjemmebasen!
Norske tekster: Kristján J. K. Steinarsson